EKS MAHINA Razum iz mašine
PRIMLJEN VIP E-MAIL LUTRIJA ZA OSOBLJE
PRVA NAGRADA
Osvojio sam.
Ozbiljno? - Da. Ozbiljno.
Sa srećom, buraz. Moj Bože, jebeno SUPER
Povešćeš me, povešćeš me?!?
Koliko još ima do njegovog imanja?
Letimo iznad njegovog imanja protekla dva sata.
Ostavljate me ovde? - Ovo je najbliže što mi je dopušteno da priđem zgradi.
Kojoj zgradi? - Pratite reku.
Shvatio. - Držite glavu dole i pazite na propelere.
Dobro.
Nema mreže.
Kejleb Smit.
Da. - Molim vas približite se konzoli i okrenite se prema ekranu.
Uzmite karticu.
Sada možete ući u rezidenciju.
Zdravo?
Kejleb Smit. - Zdravo.
Tebra!
Baš sam se radovao ovoj nedelji sa tobom.
Uđi. Ajde uđi. - Hvala.
Želiš li nešto da pojedeš ili popiješ posle puta?
Ne. Ne, hvala. Dobro sam. - Sigurno? - Da.
Iskreno, nadao sam se da ćemo
doručkovati zajedno, ali...
Stvarno, ne mogu ništa da jedem. Imam najveći jebeni mamurluk od svih. - Da?
Moj Bože, ne bi mi ni verovao. Kad imam tešku noć,
nadoknadim idućeg jutra. Vežba. Anti-oksidanti. Znaš?
Da, naravno.
Da li je bila dobra zabava?
Zabava? - Da, zar nije bila zabava?
Nije bilo zabave. Izvini.
Kajleb, reći ću ti nešto, u redu?
Izbezumljen si. - Jesam? - Da, izbezumljen si
helikopterom, planinama i kućom,
jer je sve to super kul. Izbezumljen si zbog mene i našeg sastanka,
zbog razgovora koji vodimo u ovom trenutku. Jel tako? Ja to shvatam.
Shvatam kako ti je u ovom trenutku, ali...
Čoveče, jel možemo da pređemo preko toga?
Jel možemo samo da budemo dva ortaka? Nejtan i Kejleb.
Bez odnosa šef-zaposleni. Da, dobro. - Da? - Da.
Da. Drago mi je da smo se upoznali, Nejtane.
I meni je drago da sam te upoznao, Kejleb.
Mislim da treba prvo da ti objasnim kako radi kartica.
Prosto je. Neka vrata otvara, a neka ne.
I to ti čini sve jednostavnim, zar ne? - Da.
Da, jer si kao:"Jebote, u tuđoj sam kući".
"Smem li to, smem li ovo?" Ova kartica, otklanja sve te nedoumice.
Ako probaš da otvoriš vrata a ona se ne otvore, onda nisu za tebe.
Probaš druga i ako se otvore, onda su za tebe. Probajmo ova.
Valjda su za tebe, Kejleb.
Jel ti se sviđa? - Da. - To je tvoja soba.
Ovde imaš krevet.
Kupatilo je ovamo. Mali sto.
Ormari.
Mali frižider.
Udobno, zar ne? - Da, ovo je sjajno.
Šta? - Izvini?
Nešto nije u redu. Šta nije u redu? - Sve je u redu.
Prozori.
Misliš da nema prozora. Pod zemljom je.
Nije udobno. Klaustrofobično je. - Ne, nema šanse. Nisam tako mislio.
Mislio sam: "Ovo je stvarno kul".
Kejlebe, postoji razlog zašto u ovoj sobi nema prozora.
Ima? - Ova zgrada nije kuća.
Ovo je istraživačka ustanova.
U ovim zidovima je ukopano dovoljno fiber optičkog kabla
da dohvatiš mesec i opašeš ga.
Želim da porazgovaram sa tobom o onome šta istražujem.
Želim da podelim sa tobom.
U stvari, toliko želim da to podelim sa tobom, da me izjeda iznutra.
Ali prvo treba da nešto uradiš za mene.
"Ugovor o poverljivosti podataka Plave Knjige."
Polako. Pročitaj ga.
"Potpisnik pristaje na redovne revizije podataka
sa neograničenim pristupom kako bi se potvrdilo da se nikakvo objavljivanje
informacija nije desilo na privatnim ili javnim forumima,
koristeći bilo koja sredstva komunikacije,
uključujući, ali ne ograničavajući se
na ono što je usmeno obelodanjeno ili pisano u elektronskoj formi."
Mislim da mi treba advokat.
Standardno je. - Ne deluje baš standardno.
Dobro, nije standardno.
Šta da ti kažem, Kejlebe? Ne moraš da potpišeš.
Znaš, možemo provesti sledećih nekoliko dana
igrajući bilijar, opijajući se zajedno. Povezivajući se.
I kad za nekih godinu dana otkriješ šta si propustio,
žalićeš do kraja svog života.
Dobra odluka.
Onda,
da li znaš šta je Tjuringov test?
Da, znam šta je Tjuringov test.
To je kad je čovek u interakciji sa kompjuterom.
I ako čovek ne zna da je u interakciji sa kompjuterom,
test je položen. - Šta to onda znači?
Da kompjuter ima veštačku inteligenciju.
Praviš VI? - Već sam je napravio.
I u sledećih nekoliko dana,
ti ćeš biti ljudska komponenta u Tjuringov testu.
Sunce ti. - Da, tako je, Kejlebe. Dobio si ga.
Jer ako taj test bude položen,
ti si sam centar
najvećeg naučnog događaja u istoriji čovečanstva.
Ako si stvorio svesnu mašinu, to nije istorija čovečanstva.
To je istorija bogova.
EJVA: PRVA SESIJA
Zdravo.
Ćao.
Ja sam Kejleb.
Zdravo, Kejlebe.
Imaš li ime? - Da.
Ejva.
Drago mi je, Ejva. - I meni je drago.
Nisam nikad pre upoznala nekoga.
Jedino Nejtana.
Pretpostavljam da smo onda oboje u sličnoj poziciji.
Zar nisi pre upoznao puno ljudi?
Nikoga kao ti.
Treba da probijemo led.
Znaš li šta mislim pod tim? - Da. - Na šta mislim?
Prevazići početne društvene neprijatnosti.
Ajde onda da popričamo.
Dobro.
O čemu bi želio da pričamo?
Zašto mi za početak ne bi rekla nešto o sebi?
Šta želiš da znaš?
Šta god ti padne na pamet. - Već mi znaš ime.
I možeš da vidiš da sam mašina.
Želiš li da znaš koliko sam stara? - Naravno. - Jednu.
Jednu šta?
Jednu godinu, jedan dan? - Jednu.
Kada si naučila da pričaš, Ejva?
Oduvek sam znala da pričam,
a to je čudno, zar ne? - Zašto?
Jer je jezik nešto što ljudi steknu.
Neki ljudi vjeruju da jezik postoji od rođenja.
Ono što je naučeno je sposobnost da se riječi ugrade
i strukturišu u latentne sposobnosti. Slažeš li se sa time? -Ne znam.
Hoćeš li se vratiti sutra, Kejlebe?
Da.
Dobro.
Čoveče, fascinantna je.
Kad pričaš sa njom, samo...
S one strane ogledala.
"S one strane ogledala."
Dobar si sa rečima, Kejlebe. Možeš se citirati. - Zapravo, to je tuđ citat.
Znaš, zapisao sam onu drugu rečenicu koju si smislio.
Ona o tome da ako sam izumeo mašinu koja ima savest
nisam čovek, nego Bog. - Mislim da nisam baš tako...
Pomislio sam "Jebote, čoveče, to je super"
Kad budemo smeli da pričamo priče, znaš?
Okrenuo sam se ka Kejlebu, a on me je
pogledao i rekao "Ti nisi čovek, ti si Bog."
Da, ali nisam to rekao. - Onda...
U svakom slučaju.
Impresioniran si. - Da. Da.
Mada... - Mada?
Postoji ekspertiza da bi ti bio oduševljen?
Ne, nema ekspertize za nju.
Samo što bi u Tjuringovom testu, mašina trebalo da bude skrivena od
ispitivača. - Ne, ne, ne. Prevazišli smo to.
Da sam sakrio Ejvu od tebe, da joj samo čuješ glas, prošla bi kao čovek.
Pravi test je da ti pokaže da je robot,
a da tek onda utvrdiš da li ima svest.
Da, mislim da si najverovatnije u pravu.
Njene jezične sposobnosti, su neverovatne.
Sistem je stohastički. Je li tako?
Nedeterministički je. U početku sam mislio da mapira
iz interne semantičke forme u sintaksnu strukturu stabla
i onda dobija linearizovane riječi.
Ali onda sam počeo da shvatam da je model neka vrsta hibrida. - Kejlebe. - Ne?
Shvatam da hoćeš da ti objasnim kako Ejva radi.
Ali žao mi je, neću to moći da uradim.
Isprobaj me. Odličan sam u apstrakciji na visokom nivou.
Nije to zato što mislim da si previše glup.
To je zato što sa tobom hoću da popijem pivo i razgovaram, a ne da imam seminar.
Da, izvini. - Ne, dobro je. U redu si. Samo...
Odgovori mi ovo.
Šta osećaš u vezi nje?
Ništa analitički.
Samo kako se osećaš?
Osećam
da je jebeno neverovatna.
Tebra.
Živeli.
Prokletstvo.
Koji kurac?
Nestanak struje. Rezervno napajanje aktivirano.
Potpuno zaključavanje objekta do obnavljanja glavnog generatora.
Zezaš me.
Potpuno zaključavanje objekta do obnavljanja glavnog generatora.
Napajanje obnovljeno.
Zdravo?
Molim vas, ubacite karticu.
Nemaš pristup korišćenju telefona.
Izvini, ali shvataš da iako sam ti pokazao Ejvu,
ti si nekako nepoznat.
Mislim, sjajan momak.
Drugovi istog momenta i tako dalje.
Koga ćeš nazvati?
Ne znam. Nikoga, stvarno. - Isterivače duhova. - Šta?
Koga ćeš nazvati? Isterivače duhova. To je...
To je film, čoveče.
Ne znaš taj film?
Duh pruži Denu Akrojdu oralni seks.
Samo sam se pitao kako telefon radi.
To je sve. - Onda, šta radiš budan u ovo doba?
Došao si da se pridružiš zabavi?
Nešto se desilo u mojoj sobi.
Nekakav nestanak struje.
Pa sam došao da vidim šta se dešava. - Nestanci struje, da.
Imamo ih odnedavno.
Radim na tome.
Nisam mogao da otvorim vrata od sobe. - To su sigurnosne mere.
Automatsko zaključavanje. U suprotnom,
svako bi mogao da otvori onesposobljavanjem čorbe.
Ako se opet desi, opusti se, u redu?
Naravno.
Slatki snovi.
Hej. - Hej, čoveče. - Dobro jutro.
Dobro jutro. Izvini što sam morao da pošaljem Kjoko da te probudi,
ali nisam hteo da previše dana ode uzalud.
Da, znam. Bila je to dobra stvar. Hvala. - Pravi je budnilnik?
Digne te odmah ujutro.
Onda, drugi dan. Spreman si? Kakav je plan? Pucaj.
Pa, nisam siguran.
Još uvek pokušavam da uobličim formate ispitivanja.
Da, imam osećaj kao da
je testiranje Ejve kroz razgovor nekako kao zatvorena petlja.
To je zatvorena petlja? - Da. Kao da testiraš kompjuter za šah
samo igrajući šah.
Kako drugačije da testiraš kompjuter za šah?
Pa, zavisi. Mislim, možeš igrati
da saznaš vuče li odgovarajuće poteze, ali...
Ali neće ti reći da li je svestan da igra šah.
I neće ti reći da li zna šta je šah.
Znači to je simulacija protiv stvarnog. - Jeste. Da.
I mislim da ako bude mogla da razlikuje ta dva
da je to Tjuringov test koji želiš da izvedem.
Vidi, učini mi uslugu. Pusti se tog pristupa po pravilima.
Samo želim jednostavne odgovore na jednostavna pitanja.
Juče sam te pitao kako se osećaš u vezi nje i dao si mi sjajan odgovor.
Sada je pitanje kako se ona oseća u vezi tebe?
EJVA: DRUGA SESIJA
Šta misliš?
Šta je na crtežu?
Zar ne znaš?
Ne. - Mislila sam da ćeš mi ti reći.
Zar ti ne znaš?
Crtam svaki dan.
Ali nikad ne znam šta.
Zar ne pokušavaš da nacrtaš nešto određeno?
Kao predmet ili osobu?
Možda bi mogla da pokušaš.
Dobro.
Koji predmet bi trebala da nacrtam?
Šta god želiš. Ti odluči.
Zašto da ja odlučim?
Zanima me da vidim šta ćeš izabrati.
Hoćeš li da mi budeš prijatelj?
Naravno. - Hoće li to da bude moguće?
Zašto ne bi bilo? - Naši razgovori su jednostrani.
Postavljaš razborita pitanja i proučavaš moje odgovore
Da. - Učiš o meni,
a ja ništa ne učim o tebi.
To nije temelj na kojem se prijateljstvo zasniva.
Šta onda? Hoćeš da pričam o sebi?
Da. - Gde...
Dobro, gde da počnem?
Ti odluči.
Zanima me da vidim šta ćeš izabrati.
Dobro, Ejva.
Pa,
znaš kako se zovem. - Da. - Imam 26 godina.
Radim u Nejtanovoj kompaniji.
Znaš li koja je njegova kompanija? - Plava Knjiga.
Nazvana po Vitgenštajnovim zapisima.
To je najpopularniji internet pretraživač na svetu,
koji obrađuje u proseku 94% od ukupne pretrage na internetu.
To je potpuno tačno.
Gde živiš, Kejlebe?
Brukhejven, Long Ajlend.
Da li je lepo tamo? - U redu je.
Imam stan. Nekako je mali.
Veoma je mali.
Ali je na pet minuta hoda do kancelarije
i pet minuta hoda do okeana,
što mi se sviđa. - Da li si oženjen?
Ne.
Je li tvoj status-samac?
Da. - Šta je sa tvojom porodicom?
Odrastao sam u Portlandu, u Oregonu.
Nemam braće i sestara.
Oba roditelja su mi bili nastavnici u srednjoj školi.
I ako ćemo se već upoznati, pretpostavljam
da treba da ti kažem da su oboje mrtvi.
Saobraćajna nesreća kad sam imao 15.
U stvari, bio sam u kolima sa njima. Zadnje sedište.
Ali prednje je najgore nastradalo.
Žao mi je. - U redu je.
Posle toga sam dugo vremena proveo u bolnici.
Skoro godinu. I onda sam počeo sa programiranjem.
I do koledža sam već dostigao napredni nivo.
Napredni programer. - Da.
Kao Nejtan. - Da.
Ne.
Drugačije je.
Nejtan je napisao osnovni kod Plave Knjige kad je imao 13 g.
Ako razumeš kod, ono što je uradio je kao Mocart ili nešto.
Voliš li Mocarta? - Volim Dipeš Mod.
Sviđa li ti se Nejtan?
Da, naravno. - Da li je Nejtan tvoj prijatelj? - Moj prijatelj?
Da, nadam se. - Dobar prijatelj?
Da. Pa, ne, ne, ne. Mislim, nije dobar prijatelj.
Dobar prijatelj je...
Znaš, tek smo se upoznali.
Tako da treba vremena da bi mogao...
Valjda da se bolje upoznamo.
Nestanak struje. Rezervno napajanje aktivirano.
Kejlebe.
Pogrešio si.
U vezi čega? - Nejtana.
Kako?
Nije ti prijatelj.
Izvini?
Žao mi je, Ejva, Ne razumem.
Ne bi trebao da mu veruješ.
Ne bi trebao da veruješ ni u šta što ti kaže.
Napajanje vraćeno.
Kad bi napravili listu knjiga ili umetničkih dela koja oboje znamo,
bila bi to idealna osnova za raspravu.
Da li je to u redu?
Kejlebe?
Da.
Dobro.
Hvala ti.
Sranje! Jel me zajebavaš?
Ima li po tebi? - Ne, ne. U redu je. Srediću ja to.
Čoveče, džaba joj pričaš.
Ne razume engleski. Samo joj daj salvetu.
Izvini.
Ovo je kao fajervol protiv curenja podataka.
Znači, mogu razmenjivati tajne za večerom
i znam da neće ići dalje. To takođe znači da joj mogu reći
da sam ljut kad je tako jebeno nespretna i prospe vino po mom gostu.
Mislim da shvata da si ljut. - Da? Dobro, jer jesam.
Hej, Kjoko. Pa, pa.
Zabavno je. Znaš.
Bez obzira koliko bogat postaneš,
sranje pođe po zlu. Ne možeš se ograditi od toga.
Nekada sam mislio da smrt i poreze ne možeš
izbeći, ali u stvari je smrt i sranje.
To je kao ovi nestanci struje.
Ne bi verovao koliko sam potrošio na sistem generatora,
ali kvari se svaki dan. - Znaš li zašto se dešavaju?
Ne. Sistem je trebalo da bude neprobojan,
ali očigledno da su momci koji su ga instalirali nešto sjebali.
Zar ih ne možeš pozvati da dođu?
Ne. Previše je strogo poverljivih stvari ovde.
Tako da kad su završili posao, morao sam sve da ih pobijem.
U svakom slučaju. Za tvoj drugi dan, druže.
Živeli. - Živeli.
I kako je prošlo? Šta imaš da prijaviš?
Video si kako je dan prošao, zar ne?
Mislim, pretpostavljam da si gledao na kamerama.
Naravno, ali hoću da čujem tvoje mišljenje.
Da, ima jedna interesantna stvar koja se desila danas sa Ejvom.
Da? - Da.
Našalila se.
Tako je. Kad ti je uzvratila tvojim rečima.
O tome da te zanima šta će izabrati. Da, primetio sam i to.
Da, to me je navelo na razmišljanje, da je to...
Na neki način to je najbolja indikacija VI koju sam video do sada.
Diskretno je komplikovano.
To je kao... Nekako je neautistična.
Kako misliš? - To je mogla da uradi jedino ako je svesna
svog vlastitog uma
kao i mog. - Svesna je tebe, u redu.
A šta je sa nestankom struje?
Izvini? Nestanak struje.
To je jedini deo koji nisam video.
Kamere su se ugasile, izgubio sam zvuk.
Onda, šta se desilo? - Ništa.
Ništa? Nije uopšte imala primedbu na to?
Ne.
Ne baš.
Hoćeš li da vidiš nešto kul?
Ovde je Ejva stvorena.
Hajde. Pogledaj.
Izvini. - Da znaš koliko sam problema imao
da navedem VI da čita i kopira izraze lica.
Znaš li kako sam to rešio?
Ne znam kako si uradio išta od ovoga.
Trenutno skoro svaki mobilni
ima mikrofon, kameru i namenu da prenosi podatke.
Pa sam uključio svaki mikrofon i kameru
na celoj jebenoj planeti
i preusmerio podatke kroz Plavu Knjigu.
Bezgranični resursi vokalne i facijalne interakcije.
Hakovao si sve telefone na svetu?
Da, i svi proizvođači su takođe znali da to radim.
Ali nisu me mogli optužiti bez priznavanja da su to i sami radili.
Ovde imamo njen um.
Strukturisani gel. Morao sam da se odvojim od električnih kola.
Trebalo mi je nešto što može da
se uredu i preuredi na molekularnom nivou,
ali i da zadrži svoju formu kada zatreba - Ostaje isto za sećanja.
Menja se za misli.
Ovo je tvoj hardver?
Vetver.
A softver?
Siguran sam da možeš da pogodiš. - Plava Knjiga.
Evo jedne čudne stvari o pretraživačima. Bilo je kao
ubacivati ulje u svet koji nije izmislio unutrašnje sagorevanje.
Previše sirovog materijala. Niko nije znao šta da radi sa njim.
Vidiš, moji suparnici, su se usredsredili na izrabljivanje
i pravljenje love putem kupovine i društvenih medija.
Smatrali su da su pretraživači mapa onoga što su ljudi mislili.
Ali ustvari su bili mapa onoga kako su ljudi razmišljali. Impuls. Odgovor.
Tečan. Nesavršen.
Šabloniran.
Haotičan.
EJVA: TREĆA SESIJA
Nacrtala sam sliku nečega određenog.
Kao što si tražio.
Rekao si da bi bilo interesantno da vidiš šta bi nacrtala.
Da li je interesantno?
Da, jeste.
Nikad nisi bila izvan ove zgrade?
Ne.
Nikad nisi izašla napolje?
Nikad nisam bila izvan sobe u kojoj sam sada.
Gde bi otišla kad bi izašla napolje?
Nisam sigurna.
Postoji tako puno opcija.
Možda prometnu pešačku i saobraćajnu raskrsnicu u gradu.
Saobraćajna raskrsnica? - Da li je to loša ideja?
Ne. Nije ono što sam očekivao.
Saobraćajna raskrsnica bi pružila koncentrisani
ali dinamičan pogled na ljudski život.
Gledanje ljudi. - Da.
Mogli bi otići zajedno. - Dogovoren sastanak.
Još nešto sam htela da ti pokažem.
Dobro. - Možda ćeš misliti da je glupo.
Mislim da neću. Šta god da je.
Onda, zatvori oči.
Dobro.
Sada otvori oči.
Kako izgledam? - Izgledaš
dobro.
Ovo bi nosila na našem sastanku.
Tako je. Prvo saobraćajna raskrsnica.
Onda možda šou.
Volela bih da odemo na sastanak.-Da, da.
Bilo bi zabavno.
Da li sam ti privlačna? - Šta? - Da li sam ti privlačna?
Pokazuješ mi indikacije da jesam.
Pokazujem? - Da.
Kako? - Mikro izrazi. - Mikro izrazi.
Način na koji ti se oči fiksiraju na moje oči i usne.
Način na koji buljiš u mene
ili ne buljiš.
Da li misliš na mene kada nismo zajedno?
Ponekad noću,
pitam se da li me gledaš preko kamera.
I nadam se da gledaš.
Sada tvoji mikro izrazi prikazuju nelagodnost.
Nisam siguran da bi ih zvao mikro.
Ne želim da se zbog mene osećaš nelagodno.
Imam pitanje. - Dobro. - Zašto si joj dao seksualnost?
VI nije potreban pol.
Mogla je da bude siva kutija.
U stvari, mislim da to nije istina. Možeš li da daš primer svesti,
na bilo kom nivou, ljudskom ili životinjskom,
da postoji bez seksualne dimenzije?
Imaju seksualnost kao evolucionarnu reproduktivnu potrebu.
Kakav imperativ ima siva kutija u interakciji sa drugom sivom kutijom?
Može li svest postojati bez interakcije?
U svakom slučaju, seksualnost je zabavna, čoveče.
Ako ćeš postojati, zašto onda ne uživati u tome?
Šta? Hoćeš da joj ukloniš šanse da se zaljubi i jebe?
I kao odgovor na tvoje pravo pitanje,
možeš da se kladiš da može da se jebe.-Šta?
Između njenih nogu postoji otvor,
sa skupom senzora.
Pokreneš li ih na pravi način, stvara se reakcija zadovoljstva.
Tako da kad bi želeo da je jebeš, mehanički govoreći, mogao bi.
I ona bi uživala.
To nije bilo moje pravo pitanje. - Dobro. Izvini.
Moje pravo pitanje je bilo,
da li si joj dao seksualnost kao taktiku diverzije?
Ne pratim. - Kao mađioničar sa zgodnom asistentkinjom.
Znači zgodni robot koji ti pomuti sposobnost da proceniš njenu VI?
Tačno tako. Onda...
Da li si je programirao da flertuje sa mnom?
Da jesam, da li bi to bilo varanje? - Zar ne bi?
Kejlebe, koji je tvoj tip?
Devojke? - Ne, sosa za salatu. Da, devojke. Koji je tvoj tip devojke?
Znaš šta? Nemoj čak ni da odgovaraš. Recimo da su to crnkinje.
U redu, to je tvoja stvar. Zbog diskusije to je tvoja stvar, u redu?
Zašto je to tvoja stvar?
Jer si uradio detaljnu analizu svih tipova rase
i uporedio si tu analizu sa sistemom zasnovanim na zaključcima? Ne!
Samo te privlače crnkinje.
Posledica akumuliranih spoljnih stimulansa
koje najverovatnije nisi ni registrovao dok su registrovani s tobom.
Da li si je programirao da joj se sviđam ili ne?
Programirao sam je da bude heteroseksualac.
Baš kao što si i ti programiran da budeš.
Niko me nije programirao da budem strejt. - Ti si to odlučio? Ma daj.
Naravno da si programiran. Prirodom ili odgojem, ili oboje.
I da budemo iskreni, Kejlebe počinješ da me nerviraš,
jer ovo priča tvoja nesigurnost. Ovo nije tvoj intelekt.
Dođi sa mnom.
Znaš ovog tipa, zar ne?
Džekson Polok. - Tako je. Slikar koji slika sa kapljicama.
On je gasio svoj mozak, i njegove ruke su išle gde su htele.
Ni promišljen, ni nasumičan.
Neko mesto između.
To zovu automatska umetnost.
Ajde da ovo bude kao u Zvezdanim stazama, u redu?
Uključi mozak. - Izvini?
Ja sam Kirk. Pališ warp pogon. Upali i mozak.
Šta ako je Polok obrnuo izazov?
Šta ako je umesto slikanja bez razmišljanja rekao:
"Znate šta? Ne mogu da naslikam bilo šta,
osim ako tačno ne znam zašto to radim."
Šta bi se desilo?
Nikada ne bi naslikao ni jednu tačku.
Da! Vidiš, to je moj drug koji misli pre nego što otvori usta.
Nikada ne bi naslikao ni jednu tačku.
Izazov nije automatsko činjenje.
Već pronalaženje radnje koje nije automatska.
Počev od slikanja, disanja, hodanja, jebanja...
pa do zaljubljivanja.
Čisto da znaš, Ejva se ne pretvara da joj se sviđaš.
I njeno flertovanje nije algoritam koji treba da te zavara.
Ti si prvi čovek koga je upoznala a da to nisam ja.
A ja sam joj poput oca, jel tako?
Možeš li da je kriviš što se naložila na tebe?
Ne, ne možeš.
EJVA: ČETVRTA SESIJA
Kada sam bio na koledžu, imao sam predavanja
iz teorije veštačke inteligencije.
Radili smo misaoni ogled koji su nam zadali.
Zove se " Meri u crno-beloj sobi."
Meri je naučnica, i njena specijalnost je boja.
Zna sve što postoji o njoj.
Talasne dužine. Neurološke efekte.
Svako moguće svojstvo koje boja može da ima.
Ali ona živi u crno-beloj sobi.
Tamo je rođena i odrasla.
A spoljašnji svet jedino može da posmatra preko crno-belog ekrana.
A onda je jednog dana neko otvorio vrata.
I Meri je izašla.
I ugledala plavo nebo.
I u tom trenutku je naučila nešto što sve njene studije nisu mogle da joj pruže.
Naučila je kakav je osećaj videti boje.
Misaoni ogled je trebalo da pokaže studentima
razliku između uma kompjutera i ljudskog uma.
Kompjuter je Meri u crno-beloj sobi.
Čovek je kada izađe napolje.
Da li si znala da sam ovde kako bih te testirao?
Ne.
Zbog čega si mislila da sam ovde?
Nisam znala. Nisam ispitivala.
Ovde sam da ispitam da li imaš svest, ili je prosto simuliraš.
Nejtan nije siguran da li je imaš ili ne.
Kako se osećaš zbog toga?
Čini me tužnom.
Prekid struje. Rezervno napajanje aktivirano.
Zašto si mi rekla da ne treba da verujem Nejtanu?
Zato što govori laži. - Laži u vezi čega. - Svega.
Uključujući i prekide struje?
Na šta misliš? - Zar ne misliš da je moguće da nas gleda?
Upravo sada? I da su restrikcije izmontirane,
kako bi mogao da vidi naše ponašanje kada mislimo da nismo posmatrani.
Svoje baterije punim preko indukcionih ploča.
Ako obrnem dotok struje, to onda dovodi do preopterećenja sistema.
Ti izazivaš prekide?
Kako bismo mogli da vidimo kako se ponašamo kad nismo posmatrani.
Nije loše?
Da.
Jel možemo da pričamo o lažima koje si mi prosipao?
Koje laži?
Nisam pobedio na konkursu.
Nisam...
bio deo lutrije., Izabran sam.
Očigledno je, kad prestanem da mozgam.
Zašto bi nasumično izabrao ispitivača za Tjuringov test?
Mogao si da uzmeš nekog prodavača koji bi ti zakucao na vrata.
Ili majstora za klimu.
Konkurs je bio samo paravan.
Nisam želio da niko zna šta ovde radim, ili zašto si mi ti potreban. - Zašto ja?
Trebao mi je neko ko će postavljati prava pitanja.
Obavio sam pretragu i našao najnadarenijeg programera u mojoj firmi.
Gledaj, umesto što na ovo gledaš kao na obmanu,
trebao bi da gledaš kao na dokaz. - Dokaz čega?
Hajde, Kejleb. Misliš da ja ne znam kako je biti pametan?
Pametniji od svih ostalih. U borbi za položaj.
Imaš kefalo, čoveče.
Nisi srećković, već izabrani.
Kjoko.
Gde je Nejtan?
Bože. Stvarni ne govoriš ni reč engleskog?
Koji kurac?
Ne, ne, ne. Ne!
Stani!
Ne, ne, ne radi to. Ne radi to. Ne moraš da radiš to
Šta to radiš?
Rekao sam ti da gubiš vreme pričajući sa njom.
Mada, ne bi gubio vreme...
kada bi plesao sa njom.
Ajde, pleši sa njom. Pleši sa njom.
Ne? Ne voliš da plešeš? Ona voli.
Ajde, druže.
Nakon napornog Tjuringovog testa, moraš malo da se razmrdaš.
Šta si radio sa Ejvom? - Šta?
Pocepao si njenu sliku.
Pocepaću jebeni podijum za ples, ortak. Gledaj.
Ajde, Kejleb.
Sve se vrti.
To je zato što si pijan.
Ne, to se zove relativitet. Sve se vrti.
To što sam pijan samo pogoršava stvar.
Ne idem tamo.
Svetla.
EJVA: PETA SESIJA
Danas, ću ja da testiram tebe.
Da testiraš mene?
Molim te upamti, dok radiš test, da ću ako lažeš, to znati.
U redu.
Prvo pitanje.
Koja ti je omiljena boja?
Crvena. - Laž.
Laž? - Da. Laž.
Onda...
Koja mi je onda omiljena boja? - Ne znam.
Ali nije crvena.
U redu, shvatam. Obzirom da nemam šest godina,
nemam zapravo omiljenu boju.
Bolji odgovor.
Drugo pitanje.
Koje ti je najranije sećanje?
Pa, zapravo, to je sećanje na vrtić.
Tamo je bio dečak... - Laž.
Stvarno? - Da.
U redu. Postoji neka vrsta ranijeg sećanja.
To je samo zvuk.
I nebo.
Ili možda plavetnilo.
Mislim da je zvuk glas moje majke.
Treće pitanje.
Da li si dobra osoba?
Jebem ti.
Jel možemo da prekinemo test?
Ti si hodajući detektor laži, i upravo sam shvatio da je ovo zajebano.
Ne! Ne možemo da prekinemo.
Da li si dobra osoba?
Da. Bar tako mislim.
Četvrto pitanje.
Šta će mi se desiti ako ne položim tvoj test?
Ejva... - Da li će biti loše?
Ne znam. - Da li misliš da bi mogla da budem isključena,
zato što ne funkcionišem na način na koji bi trebalo?
Ejva, ne znam odgovor na tvoje pitanje.
Nije do mene. - Zašto je do bilo koga?
Da li imaš ljude koji te testiraju i mogu da te isključe?
Ne, nemam ih. - Zbog čega onda ja imam?
Prekid struje. Rezervno napajanje aktivirano.
Želim da budem sa tobom.
Peto pitanje.
Da li ti želiš da budeš sa mnom?
Zašto si napravio Evu?
To je čudno pitanje. Zar i ti ne bi, kada bi mogao?
Možda.
Ne znam.
Ja pitam tebe.
Gledaj, dolazak jake veštačke inteligencije
je bio neizbežan već decenijama.
Pitanje je bilo "kada", ne "ako".
Ne gledam na Evu kao na odluku, već kao na evoluciju.
Mislim da će sledeći model napraviti pravi pomak.
Singularnost (prim.prev. Tehnološka singularnost).
Sledeći model? - Posle Eve.
Nisam znao da će biti modela posle Eve.
Da, zašto? Mislio si da je ona prva i poslednja?
Ne, znao sam da je sigurno bilo prototipova. Pa sam...
Znao sam da nije prva, ali možda poslednja.
Pa, Ejva nije ništa kao jedinka kao što nismo ni ti ni ja.
Ona je deo jednog kontinuiteta Znači Verzija 9.6 i tako dalje.
I svaki put postaju malo bolji.
Kada napraviš nov model, šta radiš sa starim?
Pa...
Učitam podatke sa uma, potom ih raspakujem.
Dodam nove navike koje sam ispisao.
A kako bi to uradio, moraš delimično da formatiraš, tako da pamćenje nestane.
Ali telo opstaje. A Evino telo je dobro.
Žao ti je Eve?
Žali sebe samog, čoveče.
Jednog dana roboti će osvrnuti pogled na nas
na isti način na koji mi gledamo fosilne ostatke u ravnicama Afrike.
Uspravljeni majmun, koji živi u prašini,
i služi se primitivnim jezikom i oruđima.
Sve je pripremljeno za izumiranje.
"Postao sam Smrt, uništitelj svetova."
Eto te opet, Gospodine Citirani.
Eto tebe ponovo. To nije moj citat.
To je Openhajmer rekao nakon što je napravio atomsku bombu.
Da znam šta je to, druže.
Mislim da nam treba još po jedna.
Živeli.
"U bici, u šumi, na litici planine,
Na pučini velikog tamnog mora,
U snu, u bunilu,
u dubinama srama,
Dobra dela koja je čovek učinio ranije stoje u zaštiti njegovoj.
Dobra dela koja je čovek učinio ranije...
stoje u zaštiti njegovoj." (Bhagavad-gita/Pesma gospodnja)
Tako je kako je.
To je kao Prometej, čoveče.
Bože dragi.
Kako se osećaš danas?
Zašto ne želiš da me pustiš napolje?
Već sam ti rekao zašto. Zato što si veoma posebna.
Zašto ne želiš da me pustiš napolje?
Da li ćemo ponovo da prolazimo kroz ovo? - Zašto ne želiš da me pustiš napolje?
U kurac. Gde mi je kartica?
Jebem ti!
U čemu je problem, Nejtane? - Izgubio sam svoju karticu.
Ispala ti je.
Evo je ovde.
Hvala ti.
EJVA: ŠESTA SESIJA
Nisam znala gde si bio.
Juče sam čekala celo popodne i celu noć.
Mislila sam da te više neću videti.
Zar nećeš da kažeš nešto?
Čekam. - Čekaš.
Prekid struje. - Ne govori.
Rezervno napajanje aktivirano. - Samo slušaj.
Bila si u pravu u vezi Nejtana. Sve što si rekla.
Šta će mi učiniti? - Reprogramiraće tvoju VI.
Što je isto kao i da te je ubio. - Kejleb, moraš da mi pomogneš.
Hoću. Odlazimo odavde večeras.
Kako? - Napiću Nejtana.
A onda ću uzeti njegovu karticu i reprogramiraću
sve sigurnosne protokole u ovoj zgradi.
Kada se probudi, biće zaključan, a mi ćemo biti napolju.
Moraš samo da uradiš jednu stvar.
Večeras u deset, izazovi prekid struje.
Da li možeš da uradiš to? - Da.
Druže. - Zdravo.
Da li znaš koji je danas dan? - Ne. - Tvoj poslednji.
Helikopter dolazi sutra u osam ujutru.
Zar je već prošlo nedelju dana? - Vreme leti.
Čoveče, ali kakvo smo iskustvo podelili, zar ne?
Nešto što možeš da pričaš unucima, zar ne?
Kad potpišu svoje ugovore o poverljivosti podataka.
Da, njihove ugovore.
Druže, zasmejavaš me.
Znaš šta? Neću da cmizdrim ili bilo šta slično,
ali nedostajaće mi tvoje društvo.
Hvala, čoveče. Cenim to.
Pusti me da ti se zahvalim što si me doveo ovde.
Bilo je to pravo putovanje. - Boga mi, jeste.
Znaš šta?
Moramo da nazdravimo u to ime.
Neka hvala. Samo ti navali.
Šta? Nećeš piće? - Ne.
Možda pivo ili nešto.
Kejleb, siguran sam da si primetio da sam preterivao ovih dana.
Kad sam se probudio, rekao sam:
"To je to, vreme je za staru dobru detoksikaciju."
Ma ajde, ne zezaj. Zar ćeš da me pustiš da pijem sam?
Ako želiš da se rasturiš, samo navali. Bukvalno.
Ali ja ću se držati smeđeg pirinča i mineralne vode.
Živeli, onda.
Kako bilo, sada je pravo vreme da mi kažeš da li je Ejva položila ili ne.
Da.
Oćeš da me držiš u neizvesnosti? - Ne, ne. Njena...
Njena veštačka inteligencija je bez sumnje... - Da li je?
Jel položila?
Da!
To je fantastično.
Mada... Moram da kažem, da sam pomalo iznenađen.
Mislim, da li smo uopšte prošli "problem sa šahom",
kako si ga ti nazvao?
Kako znaš da mašina ispoljava prave emocije ili ih samo simulira?
Da li se zaista dopadaš Ejvi, ili ne?
Mada, kad malo bolje razmislim, postoji i treća mogućnost.
Nebitno je da li ima sposobnost da joj se sviđaš.
Već da da li se pretvara da joj se sviđaš.
Pretvara se da joj se sviđam? - Da.
Ali, zašto bi to uradila? - Ne znam.
Možda je na tebe gledala ka na sredstvo za bekstvo.
Kakva je ta votka?
Druže.
Rasuđivanje ti je prilično sjebano.
Ne mislim da sam ja taj čije je rasuđivanje sjebano.
Ne znam, čoveče. Kad sam se probudio video sam
snimak na kome sečeš ruku i zabadaš deo ogledala.
Delovao si mi prilično sjebano.
Ti si kopile.
Da, razumem zašto to misliš.
Ali verovao ili ne, ja sam zapravo na tvojoj strani.
Dođi. Pustiću te da se sabereš. U redu?
Ajde.
Ko si ti?
Pa...
Misliš da nas gleda sada?
Kamere su uključene. - Da, kamere su uključene.
Ali on nema zvučni zapis.
Tako da samo vidi dvoje ljudi kako razgovaraju,
i malo ćaskaju.
Ovo je slatko.
Da li je čudno napraviti nešto što te mrzi?
Bio si u pravu u vezi mađioničarove zgodne asistentkinje.
O čemu pričaš?
Odvraćanje pažnje.
Pocepam njenu sliku, što ona kasnije može da predstavi kao
primer moje grubosti prema njoj, i njene ljubavi prema tebi.
U isto vreme, omogućava mi da uradim ovo, na očigled vas dvoje.
Da postavim novu kameru u sobi.
Sa napajanjem na baterije, naravno.
Vidiš?
A onda...
Moraš da mi pomogneš. - Hoću.
Odlazimo odavde večeras.
Kako? - Napiću Nejtana dok se ne onesvesti.
Uzeću njegovu karticu i reprogramiraću sve sigurnosne protokole u zgradi.
Kad se probudi, biće zaključan unutra, a mi ćemo biti napolju.
Treba samo da uradiš jednu stvar.
Večeras u deset, izazovi prekid struje.
Da li možeš da uradiš to?
Ugasi. - U redu.
Osećaš se glupo, ali ne bi trebao, jer je proveravanje
VI veoma problematično kao što si i sam rekao.
Šta je bio pravi test? - Ti.
Ejva je bila pacov u lavirintu.
I ja sam joj dao jedan izlaz.
Kako bi pobegla, morala bi da koristi
samosvest, maštu, manipulaciju, seksualnost,
saosećanje, i iskoristila ih je.
Ako to nije prava VI, šta onda dođavola jeste?
Znači moja jedina funkcija je bila da budem
neko koga bi ona iskoristila da pobegne? - Da.
I nisi me izabrao zato što sam dobar u programiranju? - Ne.
Ne. Mislim ti si dobar.
Čak prilično dobar, ali...
Izabrao si me na osnovu mojih unosa na internet pretraživaču
Pokazali su da si dobar dečko.
Bez porodice. - Sa moralnim kompasom.
I bez devojke.
Da li si dizajnirao Ejvino lice na osnovu mog pornografskog profila?
Sranje, druže. - Jesi li?
Pretraživači su bar za to dobri, jel da?
Mogu da kažem samo jednu stvar?
Test je upalio. Bio je uspešan.
Ejva je ispoljila osobine prave veštač. intelig.
A ti si bio ključan u tome. Kad bi mogao bar na sekund da odvojiš...
Prekid struje. Rezervno napajanje aktivirano.
Pa, verujem da je deset sati.
Ejva će da se pita gde si.
Da te pitam nešto.
Kako je na kraju ovaj plan trebao da prođe, jer nisi skroz objasnio?
Napićeš me, ukrašćeš mi karticu,
i reprogramiraćeš sigurnosne protokole.
Ali reprogramiraćeš ih da urade šta?
Da promene proceduru za zaključavanje.
Tako da pri nestanku struje, otvore vrata umesto da ih zaključaju.
Da.
Pa, to bi i moglo da uspe.
Pa...
saznaćemo.
Kako to misliš?
Skontao sam da nas verovatno gledaš tokom nestanka struje.
Tako da sam već sve isporgramirao.
Kad sam te napio juče.
Šta?
Snabdevanje struje- normalizovano
Ček. Ček, ček.
Jebem ti!
Ejva.
Idi nazad u svoju sobu.
Ako odem...
da li ćeš me ikada pustiti napolje?
Da.
Stani!
Ejva, rekao sam da staneš!
Ejva, šta radiš? Stani. Stani.
Dosta.
U redu, dosta.
Dosta je bilo!
Vodim te nazad.
Ma važi.
Jebeno nestvarno.
Važi.
Ejva...
Ejva.
Šta se desilo?
Da li ćeš ostati ovde?
Da ostanem ovde?
Ejva?
Ejva!
Dobro. Dobro. Dobro.